Tidigare på The Americans.
För några månader sen mördades en familj på ett hotell i Alexandria.
Fanns det inte en son?
Han var vid poolen när det hände.
Han såg inget innan han hittade dem.
Har du träffat dem förut?
Jag är Ann Chadwick från Child Advocacy Center.
Det tar tid att komma över.
Jag är ledsen att du måste jobba med kapten Larrick.
Han är farlig och oberäknelig och sätter dig i fara.
Är du redan tillbaka?
Det var kris hemma.
- Hallå? - Hej, är Bobby där?
Vilken Bobby?
Du äter igen, Anton Lazarovich...
accepterar de kamrater som staten generöst har tillhandahållit...
och har börjat arbeta igen.
Det är bra att du anpassar dig till verkligheten.
Har du några barn, Vasili Nikolaevich?
Två söner.
Jag har bara en.
Ja, jag vet.
Då förstår du hur det är att vara borta från honom.
Jag vill inte prata om mat...
eller Moder Rysslands generositet.
Vad vill du prata om?
RAM. Radarabsorberande material.
Centret ser till att du får det du behöver.
Och Echo.
Ett datorprogram som avgör om en design för ett stealth-plan...
resulterar i ett plan som syns på radarn eller ej.
Det vet jag ingenting om.
Jag fick just reda på det via ARPANET.
Jag förstår.
Det tror jag inte att du gör.
Jag formger vår prototyp...
så att radarbilden minskas till 0,025 kvadratmeter.
Sen måste varje millimeter av ytan täckas...
med det radarabsorberande materialet som vi inte har ännu.
Men det blir bara en leksak.
Utan Echo som visar om det fungerar eller inte...
blir det bara ett modellflygplan.
- Hur var klassen? - Bra.
Det finns lasagne i kylskåpet om jag ska värma nåt.
- Jag är inte hungrig. - Okej.
Kan jag fråga en sak?
Varför får jag inte åka på sommarlägret?
Jag tror inte att det är rätt sak för dig i sommar.
Varför inte? Kan du ge mig en anledning?
För att jag är din mamma.
FBI känner till Emmett och Leanne.
- Är du säker? - Ja. Avlyssningen funkar igen.
Ljudkvaliteten är lite dålig.
De pratade om det på Gaads kontor.
Och de vet att Emmett och Leanne jobbade för KGB.
Stan Beeman besökte deras son.
Nej.
Jag har meddelat Centret.
Vad sa de?
Jag har inte fått nåt svar än.
- Jag går till Jared. - Nej.
Nu är det för riskabelt. Han kan vara bevakad.
Då märker jag det och håller mig borta.
Centret vill veta vad Stan sa till honom om hans föräldrar.
Tror du att du kan räkna med avlyssning det närmsta dygnet?
Jag vill veta.
Jag gav honom aldrig Leannes brev.
Du trodde att det var bäst så.
Jag lovade.
Nu kan han ha fått reda på det av en amerikan.
Sir.
Emmett Connors dog vid fyra års ålder av ett tvättbjörnsbett - rabies.
Hans KGB-partner antog identiteten av Leanne Riley...
som dog vid födseln i Springfield.
Vad sa hennes obduktionsrapport?
Hon hade inget ärr efter nån kula.
Du borde vara nöjd. Flickan talade sanning.
Ja.
Men hur många illegala finns det i DC?
Fyra? Sex? Ett dussin?
- Mår du bra, Beeman? - Ja, sir.
Det är lite rörigt hemma.
Äktenskapet. Inga pauser.
Nej.
Jag har varit gift i 17 år.
Lyckligt, merparten av tiden.
Jag har haft tur.
- Här. - Vad är det här?
Din rekommendation.
Byråns sätt att tacka dig för att ha tagit ut Dameran.
Har hans fru nån annan?
Ja.
Vem är han?
Han vet inte det. De åkte bort tillsammans några dar.
Ett romantiskt mellanspel. Så världsvant.
Vad tycker du om agent Beeman?
Vad menar du?
Är han orolig eller lättad?
Han är likadan.
När kom hon tillbaka?
Hon är inte tillbaka ännu.
Det är ett tillfälle.
Mycket bra, Nina Sergeevna.
Vi kan be honom om fler övervakningsrapporter.
Vi är klara med det. Inga fler småsaker.
Stealth är det vi vill ha.
Vi sände hem Baklanov...
som kan göra de matematiska beräkningarna...
som krävs för att bygga ett stealth- plan med radaravvisande vinklar.
Våra illegala jobbar på...
att få tag på radarabsorberande material.
Det är nästa del av planen.
Nu behöver Centret Echo.
Echo?
Det är ett datorprogram.
Agent Beeman...
är säkerhetsklassad för Stealth.
Hans liv är en enda röra. Och han är förälskad.
I dig, Nina Sergeevna.
Nu är det dags att agera.
- Vad gör du här? - Jag vill träffa dig.
För att se hur du mår. Har det hänt nåt?
Vad menar du?
Hur är det i skolan?
Det är bra.
En FBI-agent kom hit.
Varför det?
Han sa att det hade att göra med morden.
- Vad då? - Jag vet inte. Det sa han inte.
Gjorde det dig upprörd?
Ja.
Vad ville han få reda på?
Han visade mig–
Han visade mig två porträtt och några foton.
På dina föräldrar?
Nej, någon annan.
Han ville veta om jag visste vilka det var.
Visste du det?
Nej.
Jag är inte dum.
Det vet jag.
Jag vet inte vad som händer, men jag vill veta.
Sa FBI-agenten nåt annat?
Ja, att jag skulle ringa om jag mindes nåt...
eller om nåt misstänkt hände.
Jag granskade budgetarna för våra flygtekniska program...
och hittade en avvikelse i en med nummer C212.
En kategori på 100 miljoner dollar, som anges som ej bokföringsbart.
- Vad menas med det? - Vad som helst.
Inte ens räknenissarna på Lockheed vet eller vill inte att jag ska veta.
100 miljoner skulle göra ett stort hål.
Det är en stor utgift. Men för vad?
Det finns inga varor eller tjänster. Inte ens ett kodnamn.
Jag ser iallafall en varningslampa.
- Stealth? - Vad kan det annars vara?
Kan du ta reda på det?
Jag jobbar med ekonomin.
Jag kan inte ta reda på det.
Det finns en kille– John Skeevers.
Han är ingenjör inom flygteknik.
Han jobbade för Lockheed i flera år. Vi gillar flugfiske.
Han hjälpte till med utvecklingen av SR-71.
- Spion-planet? - Ja.
Den hade utrustning för att minska radarbilden.
- Var finns han nu? - Han har det svårt just nu.
En bitter skilsmässa och så fick han cancer också.
Han började anklaga företaget för att ha förgiftat honom.
Så de sparkade honom.
Syster Barnhill till apoteket.
Det tar inte så lång stund.
Utomjordingar?
Finns de där ute, tror du?
Det finns mycket där ute som man inte tror.
Som om de har tid att undersöka...
nån lantis som fallit av höskrindan.
Regeringen och militären– alla är inblandade.
Jag var i Vietnam.
Konstigt skit, ska du veta. Hamburger Hill.
Det rörde till det i mitt huvud.
TRE ÖVERLEVDE UFO-ATTACK
- De förgiftade mig. - Vilka?
De förnekar det...
och säger att det inte har med cancern att göra.
En anekdot.
- Skitstövlar. - Nittiosex.
Du–
Nittiosex.
Det är du.
Nittiosex!
Förlåt.
Min jävla plånbok.
Jag är ledsen. Det räcker inte.
- Hur mycket ska det vara? - Hur mycket saknas?
277 dollar.
Är allt okej?
- Jag vet inte vad som hände med den. - Det är okej.
Tack.
Det är bra, sir. Tack. Sköt om dig.
Kom in.
Jag har nåt åt dig.
En pionjär-nål.
Var– Hur fick du tag på den?
Jag har mina metoder.
Det är samma nål jag hade som flicka.
Ska jag bära den?
Om du vill, “kamrat”.
Vad tycker du?
Den har tur...
som får vara så nära ditt hjärta.
Hej.
Jag fick en enorm längtan...
efter JS med B – jordnötssmör med banan.
Hur länge till tänker du vara tyst?
Vad ska jag säga? Jag har inget att säga.
Paige.
Ska jag prata med dig när du vill det?
Finns det en regel? Jag kände inte till den.
Du behöver inte vara så här.
Jag är en fånge i mitt eget hus. Hur ska jag vara?
- Hallå? - Han verkar okej.
Han visade teckningar och foton av en man och en kvinna...
och frågade om han sett den förut.
Och du tror att det är–
Det kan det vara.
Sa han att han träffat dem?
Nej.
Men–
Vad då?
Det var sättet han tittade på mig.
Det är troligen ingenting.
Han har träffat Kate.
- Vad? - Jag såg honom med henne.
De kanske ligger ett steg före. De ska ta hand om honom.
Du låter inte säker.
Hon hade inte gjort nåt för att se annorlunda ut.
Hon var sig själv.
- Hallå? - Det är Philip.
Kom in, det är öppet.
Hej, jag har en snabb fråga.
Henry ska skriva en uppsats i skolan om “min hjälte”.
Jag trodde att han skulle skriva om mig men man kan inte skriva om sin pappa...
så han vill intervjua dig.
Jag är smickrad.
Jag är avundsjuk – du har gjort ett starkt intryck.
Men jag antar att en resebyrå- tjänsteman inte kan tävla med FBI.
Förutom när det gäller bilar.
Har det hänt nåt?
Nej. Du då?
Jag kan inte klaga, men det gör jag.
- Är Sandra hemma? - Nej, inte ännu.
- Vill du ha en öl? - Ja.
Nina Sergeevna verkar inte så positiv till planen.
Hon klarar det.
Jag hoppas det.
Om det misslyckas...
har Centret sagt att hon sänds till Moskva för att stå inför rätta.
För vad?
Landsförräderi.
Hon har förrått sitt land.
Hon gav agent Beeman hemligstämplad information.
Hur vet du det?
Hon berättade det.
Hon kom till mig och erkände.
Hon ville ha en chans att rehabilitera sig själv.
Jag trodde på henne.
Jag visste inte om det.
Nu vet du.
Jag tycker mycket om Nina Sergeevna.
Jag vet att du också gör det.
Vet hon om det?
Nej.
Jag kan inte berätta för henne.
Jag har ingen som skyddar mig om det går fel. Jag kan inget göra.
- Vad är det som är fel? - Jag får inte tag på George.
Lämnade du ett meddelande?
Jag har försökt i tre timmar. Hans telefonsvarare är avstängd.
Jag lämnade ett meddelande. Det är lustigt med George.
Jag försöker igen om två timmar. Svarar han inte då meddelar vi Centret.
Det kan vara ett strömavbrott. Men, okej.
Jag tycker att vi ska låta Paige vara ledare vid kyrkans läger.
Det är bara under sommaren.
- Har du sagt nåt till henne? - Nej.
- Vi har redan sagt nej. - Jag vet.
Men vi borde visa att vi litar på henne.
Hon får inte bli indoktrinerad av kyrkan.
De tar de när de är unga. Du vet att det är så de gör.
Jag vill inte göra henne besviken.
Jag kan inte göra det.
Jag gör det inte.
Du vet verkligen var du ska gömma saker.
Ni förstörde mitt liv.
Jag var inte oskyldig.
Inte med vilje, men–
Jag bäddade för det och nu får jag ta konsekvenserna.
Det får du med.
Okej.
Nu ska vi se.
Frekvenser.
När sänder du nästa gång?
De återupprepas, eller hur?
En gång i timmen?
För att göra det bekvämt för agenten på fältet.
Att avkoda med kryptering. Jag har alltid ogillat det.
FBI VISAR SIN UPPSKATTNING
- Hej. - Hej.
Var är Matthew?
Han är hos Harry.
Vad är det där?
Det är bara jobb.
Fråga mig ingenting du inte vill veta.
De senaste månaderna har varit ett riktigt test.
Jag känner– Jag kände–
Jag vill inte ha medlidande.
Och jag vill inte lägga nån skuld.
Det är meningslöst.
Eller hur?
Jo.
Så–
Är det slut?
Jag vet inte hur man ska veta det.
Vet du?
Nej.
Jag känner mig bättre.
Det gläder mig.
Okej.
Vill du höra ditt meddelande?
Cheferna i Moskva säger: “Kan inte ansluta till svararen.
Rapportera liknande problem.”
Det blir ett problem för att svararen är avstängd.
Jag känner att de blir nervösa. Kan du?
Sen kan de inte hitta dig...
och då blir de verkligen skärrade.
Det...
är inte dig jag är ute efter.
Det är skitstövlarna som dödade mina vänner.
Var är de?
Ni lämnade inga bevis efter dem...
inte ens i ditt lilla rum.
Du.
Du gjorde ett bra jobb.
Var är de?
Arkady berättade för mig.
Han berättade vad du gjorde.
Landsförräderi. Du kan säga det.
Det är bara en tidsfråga.
Du behöver inte oroa dig. Jag ska inte berätta om oss.
Din framtid är tryggad.
Jag oroar mig inte för mig själv.
Tror du att agent Beeman köper det här?
Arkady verkar tro det.
Arkadys liv står inte på spel.
Du skickas tillbaka till Moskva...
och ställs inför rätta om det misslyckas.
Om du inte tror att agent Beeman förråder sitt land för dig...
måste du fly.
Vad vill du?
Jag hittade den på mottagningen, under din stol.
Den måste ha ramlat ut.
Och jag har soppa.
Får jag komma in?
Är du hungrig?
Nej.
Du måste äta för att samla kraft.
Sitt ner.
Vem är du?
Ted.
- Känner jag dig? - Ja.
Vi träffades på mottagningen.
Du har tillräckligt med piller för att döda en häst.
Kom och ät innan det kallnar.
Minnet är kort.
Cancern...har spridit sig.
Den är i mitt huvud.
Det var det som dödade fladdermössen.
- Har du barn? - Ja.
Lämna nåt till dem istället för hjärtesorg.
- Jag kan hjälpa dig. - Med vad då?
Pengar.
Kan du berätta om RAM?
Jag vet inget om det.
Du jobbade med SR-71.
De förgiftade mig...
och slängde bort mig.
Vem är du?
Spelar det nån roll?
Det fungerade inte.
Fungerade inte RAM?
Det var för tungt.
Det finns i mitt huvud.
Jag är ledsen.
Vi gjorde det av plattor.
Hårda saker, men det fungerade inte.
Så vi provade...pyttesmå bollar.
Mikroskopiska.
Järnbollsfärg.
Det var den som dödade dem.
- Dödade vilka? - Fladdermössen.
Döda fladdermöss över hela golvet.
Av ångorna.
Av färgens ångor?
Ja, det var den som gjorde det – färgen.
Den absorberar radarn och gömmer planen.
Den dödade fladdermössen.
Den dödade mig med.
Här inne.
Det är färg.
Det radarabsorberande materialet...
är mikroskopiska järnbollar upplösta i färg.
Centret har inte hört nåt från Kate.
Hon meddelade sig inte enligt schemat.
- Det är inte ovanligt, förutom att– - Ingenting från George.
Vad fan är det som händer?
De skickade precis hennes adress. Vi måste nog–
Jag förstår att ni bestämmer över mig–
Vad jag gör och vem jag träffar, tills jag blir 18.
Men den jag är och vad jag tänker, känner och tror på – det är mitt.
Jag är jag.
Det är en demonstration vid en flygbas i Pennsylvania till helgen...
och de kommer att ha dem över hela landet...
vid baser som har flygplan med kärnvapen.
Några från kyrkan ska dit och jag vill också gå.
Vi åker i morgon efter skolan. Vuxna följer med och–
Okej.
Jag tycker att det är ett bra ändamål...
och det låter som en bra idé.
Tack.
- Vi måste kolla Kate. - Ja.
Hur länge har du varit FBI-agent?
I fjorton år.
- Trivs du? - Det gör jag.
- Här får du. - Tack.
Vad tycker du mest om?
Ja...
Jag känner att jag gör nåt bra, som är värt nåt.
Vad ville du bli som barn?
Jag ville bli FBI-agent.
- Ville du? - Ja.
- Varför det? - Jag läste deras serier.
- Har FBI serier? - Serier som handlade om dem.
Som Aquaman eller Spider-Man...
förutom att de handlade om FBI-agenter som jagade skurkarna.
Som John Dillinger. Han var bankrånare.
FBI tog honom vid en eldstrid utanför en biograf i Chicago.
- Oj. - Ja, såna saker.
- Är det roligt? - Ibland.
Hur är det att vara hjälte?
Jag är ingen hjälte, Henry.
Arkady vet att jag har gett dig information.
- Berättade Oleg det? - Jag kan inte återvända.
Det blir bra.
Nej, det blir inte bra, Stan.
Jag kan aldrig återvända.
De skickar mig till Moskva! De ställer mig inför rätta!
Här är du säker. Jag låter inget hända dig.
Vart ska jag ta vägen? Vad kommer att hända med mig?
Jag hittar en utväg för dig och mig.
Ingenting ska nånsin komma emellan oss.
Ingenting.
- Jag insåg en sak idag. - Vad då?
Paige liknar mig.
Hon vill förändra världen.
Hon är bara inne på fel spår.
Vad står det?
“Få ut Jared.”
Översättning: Monika Lindell